„Debrecenben a 2-es villamos elindulása óta nagyon gyakoriak a villamosbalesetek. Öt év alatt csak ezen a vonalon 130 baleset történt. Mind a tizennyolc villamos legalább ötször tört már meg, de van, amelyik tízszer is.”
MÁSIK FŐVÁROS
Az első villamos
![Debreciner](https://debreciner.hu/app/uploads/2024/03/25218_debreciner.jpg)
debreciner.hu
A fenti, nem túl szívderítő statisztikát, amely csupán öt évet ölelt fel, nagyjából hasonló szavakkal közölték a nagyvilággal a városi önkormányzathoz kapcsolódó hírforrások, a DKV honlapja, az MTI, valamint az IHO (Indóház) szakmai hírportál. Minket, debrecenieket, az ütközések ténye nem igazán lep meg, legfeljebb így, összesítve tűnik ütősnek, mi több zúzósnak a számuk. Talán ez esetben megengedhető a kissé ironikus hangvétel, hisz szerencsére a balesetek túlnyomó többsége „szokásos” közúti koccanás volt. Szokásos? Másutt, más városokban, más nyomvonalakon szintén így megy? Kérdezheti a nem helyi polgár, aki bizonyára nem igazán érti, hogy az (új) vagyis a kettes debreceni villamos miért tett, tehetett szert erre a kétes hírnévre.
![villamos - közlekedés](https://debreciner.hu/app/uploads/2024/03/26270_villamos_kozlekedes.jpg)
Koppányi Szabolcs
A közösségi médiában időről időre fellobban a vita, leginkább egy-egy újabb baleset után, hogy ki vagy mi a hibás. Nyilván eltérően ítélte meg az okokat a síneket naponta keresztező autós, a rendszeres villamosutas vagy az a közelben lakó polgár, aki bizonyos kritikus ütközési pontokon sokadjára lát(ott) hasonló, jobb esetben csak, koccanást. Gondolom, a közlekedési szakemberek objektívebben mutatnánk ki a lehetséges okokat. Bár miután kész helyzettel állunk szemben, a nyomvonalon aligha lehet változtatni. Azokat a házakat, tereptárgyakat sem lehet lebontani vagy a kanyarokat kiegyenesíteni, amelyek a villamosvezetőt vagy az arra közlekedő autóst megkímélnék attól, hogy egy harmadik típusú közúti találkozás nem kívánt részese legyen.
![villamos - közlekedés](https://debreciner.hu/app/uploads/2024/03/26268_villamos_kozlekedes.jpg)
Lia
Ám talán van megoldás, esetünkben ellenszer. Bizonyára, hisz az idézett hírben csupán mellékszálként említették a „kettes” baleseti mutatóit, a lényeget egy műszaki „védelem” debreceni bevezetésének bejelentése adta. A járművek belső monitorjain a napokban egy végtelenített filmen az utasok ugyancsak megtekinthetik, miről van szó. Bár, akik magáról a hírről nem értesültek, kissé elcsodálkozhatnak azon, hogy egy talán Frankfurtban, esetleg Amszterdamban (vagy másutt) készült végtelenített demonstrációs filmet vetítenek a debreceni villamoson. Magam sem a városképre koncentráltam, hanem a bemutatott eljárás leírására. Így a helyszínt ugyan nem ismertem fel, viszont bizton állíthatom, hogy a negyedóra alatt, amíg tucatszor végignéztem, egyszer sem utalt egyetlen felirat sem arra, hogy a monitoron bemutatott ütközéselkerülő rendszernek bármi köze lehet Debrecenhez. Nyilván ez apróság a téma súlyához képest, bár talán egy inzertet megért volna az utasok tájékoztatása arról, hogy hamarosan a filmen láthatóhoz hasonlóra számíthatnak a helyi villamosvonalon is.
Amely 40 százalékkal csökkentette a közösségi közlekedésben bekövetkező balesetek számát az említett városokban. Más megfogalmazás szerint másutt is – Nyugat-Európában – sikerrel alkalmazzák. „A rendszer 70-80 méteres távolságból képes érzékelni a veszélyt, és azonnal fény- és hangjelzést továbbít a villamos vezetőjének, aki gyorsabban tud reagálni.”
Ha fontosnak tartod, hogy a Debreciner folytathassa a munkáját, akkor támogasd! Rajtad múlik!
A technológia hatékonyságát és hasznosságát természetesen nincs okunk megkérdőjelezni. Ugyanakkor tapasztalataim szerint, amelyek nyilván nem egyediek, a bemutatott rendszer bizonyos speciálisan debreceni forgalmi helyzetekre aligha lehet egyértelmű megoldás. Mint láthattuk vagy olvashattuk, a felszerelt rendszer egyfelől valós időben figyeli a forgalmi viszonyokat. Egészen pontosan a villamossín és közvetlen környezetének esetlegesen balesetet okozható forgalmi rendellenességeit. „Az ütközéselkerülő rendszert egyedileg kell a villamospályához kalibrálni. Amennyiben a rendszer akadályt lát vagy érzékel – például belóg egy jármű a pályára, vagy egy gyalogos átszalad a síneken – azonnal fény-és hangjelzést továbbít a villamos vezetőjének, aki így gyorsabban tud döntést hozni, például időben le tudja fékezni a villamost.”
Tegyük hozzá, amennyiben még féktávolságon kívül képes észlelni a sínekre került „balesetveszélyt”.
![villamos - közlekedés](https://debreciner.hu/app/uploads/2024/03/26266_villamos_kozlekedes.jpg)
dkv.hu
S ezen a ponton kerül a képbe a speciális debreceni adottság. A kettes villamos nyomvonala ugyanis jelentős hányadban két lakótelep mellett halad el. Amelyekből természetesen kivezető keresztutcák visznek a villamossínekkel nagyjából párhuzamosan futó, a városba vezető (pl.Thomas Mann, Dózsa György) „főutakra”. A lakótelepekről kivezető keresztutcák sarkán viszont lehetnek és vannak a beláthatóságot mindkét irányban jelentősen csökkentő épületek, kerítések, kanyarok, garázssorok. Ezekről a lekanyarodás a városba vezető főutakra már a villamossínek lefektetése előtt sem volt a legbiztonságosabb. Hisz az átlagosnál gyorsabban kellett reagálnia a járművezetőnek, amikor a beláthatóságot akadályozó tereptárgy mögül hirtelen felbukkant a másik jármű a keresztúton.
Ehhez jött a villamosvonal generálta kötöttpályás, s még közelebbi forgalom, amely több ilyen „találkozóponton” azt hozta magával, hogy mind a villamos, mind a sínen áthajtani készülő autó vezetőjének tizedmásodpercnyi ideje (sem) maradt a „semmiből” felbukkanó másik jármű észlelésére. Mondjuk a Károlyi Mihály utcánál, ahol egy tízemeletes ház éppen az utca és a sínek találkozásánál, annyira a sarkon áll, hogy gyakorlatilag lehetetlen (lenne) mögüle idejében tudatosítani az ütközésveszélyt. Hacsak valamelyik sofőr nem képes átlátni a házfalakon. Esetünkben panelen. Attól tartok, hogy erre az új rendszer sem lesz képes. Tehát a házak vagy más mögött takarásban lévő, de a síneket keresztezni készülő közúti járművet a felszerelésre kerülő radar sem fogja kimutatni.
![villamos - közlekedés](https://debreciner.hu/app/uploads/2024/03/26264_villamos_kozlekedes.jpg)
dkv.hu
Szerencsére, az illetékesek már korábban felismerték ezen beláthatatlan kereszteződések beláthatatlan veszélyességét. S emlékeztem szerint néhány évvel a sínek lefektetése után szembetűnő fényjelzéseket szereltek fel a közelgő villamosra figyelmeztetve a lakótelepről kihajtani akaró autósokat. Gondolom, a villanyosok vezetőit szintén segítik hasonló jelzések. Mint ahogyan azt szintén gondolom, hogy ez a viszonylag egyszerű veszélyjelző rendszer csökkentette a lakótelep jellegzetességeiből adódó balesetek számát. Akárhogyis ez olyan örökség, amelyet kezelni kell. Hisz a lakótelepek építése idején messze nem lehetett a jövőbe látni és bekalkulálni a majdan közvetlenül a szélén haladó villamossíneket.
Látatlanban, pontosabban a demonstrációs filmet tőlem telhető átéléssel figyelve, a debreceni 2-es villamosokra felszerelendő ütközéselkerülő rendszer leginkább a belvárosi, illetve az ahhoz hasonló forgalmi viszonyok között lehet nagyon hasznos. Ugyanakkor a lakótelepi részeken továbbra is a figyelem és a fegyelem, tehát vastagon emberi tényezők lesznek és maradnak azok, amelyek megakadályozhatják a baleseteket. Hisz amennyiben ezeknél a kódolt baleseti pontoknál bármelyik fél figyelmen kívül hagyja a régóta működő figyelmeztető fényjelzéseket, akkor megjósolhatóak a további ütközések.
S bár reménykedjünk, hogy nem így lesz, ne feledkezzünk meg a villamos idősebb testvérével, a vasúttal kapcsolatos tapasztalatokról. A vasúti sínek kereszteződéseinél ugyanis legalább negyven-ötven éve felváltották a hagyományos sorompókat a fénysorompók. Ennek ellenére (vagy éppen ezért?) szinte hetente fordul elő az országban, hogy a tilos jelzést figyelmen kívül hagyva az érkező vonat elé hajt valamilyen közúti jármű. Pedig ennek elvileg, s az alkalmazott műszaki megoldásokat tekintve, egyáltalán nem szabadna megtörténnie. Sem hetente, sem havonta, sem egyáltalán.
T. Szűcs József jegyzetsorozata itt olvasható: MÁSIK FŐVÁROS.
CSAK VELED együtt tudjuk garantálni, hogy az újságíró és a szerkesztő munkájába ne szólhasson bele más, csak Te, az olvasó. Egy hónapra csak 1000 forint. Támogasd előfizetéseddel a Debrecinert! Köszönjük!