Ha valakiknek ez az érdekük, úgy tekintenek az érvényben lévő törvényekre, mintha nem is léteznének.
MÁSIK FŐVÁROS
A törvény szava
Vajon mi köti össze az alább említendő neveket, intézkedéseket? Borkai Zsolt, akinek a polgármesteri megbízása elől, közel tíz éve, elhárítottak egy jogi akadályt, amely miatt eleve, eredetileg nem lehetett volna polgármester. Polt Péter kétszeresen sem lehetne most s várhatóan sokáig legfőbb ügyész, ha nem szavaznak meg két olyan új jogszabályt, amely ezt „jogi újdonságként” lehetővé tette számára. Szapáry György (volt washingtoni nagykövet) esetében a korhatárt emelték, hogy betölthesse posztját. L. Simon László ráadásul maga nyújtotta be a saját magának kedvező törvényjavaslatot. Így két posztot is betölthetett, amelyet saját privát törvénykezéséig nem engedtek a jogszabályok. A Népszava a sorban megemlíti Schmitt Pált, akit kétharmados többséggel elfogadott új törvénnyel segítettek fizetése megtartásához.
![Novák Katalin és Rácz Zsófia](https://debreciner.hu/app/uploads/2024/03/9698_novak_katalin_es_racz_zsofia.jpg)
A fentiekből már sejthető, mi köti össze az említett potentátokat. Azonkívül, hogy mindannyian a kormánypárt megbízásából töltöttek vagy töltenek be fontos állami posztokat. Ám csupán ennek okán, s éppen most, aligha lenne oka és aktualitása személyük említésének. Viszont a napokban ismét lett időszerűségük. Erre szokták írni a neten, hogy „nem is tudom, miért nem vagyok meglepődve”. Megjegyzem, aki nem ír
hasonlókat, az szintén nem lehet túlságosan megdöbbenve, hisz a mai kormány illetékesei többször nyilvánosan megtagadták a jogállam „fikcióját”. Amely korántsem elméleti „kekeckedés”.
Merthogy mindenre kiterjedő jogbiztonság híján bármikor megfoszthatják az
állampolgárokat mindennapi életvitelük alapjaitól. Gondoljunk például a kilakoltatásokra, amely során az alapvető jogsértésen belül, amely bankok egyoldalú hitelnyújtási diktátuma volt, nem kevesen további jogtiprás következtében vesztették sok-sok millió forintnyi, az eredeti hitel sokszorosára rúgó, törlesztés visszafizetése után a lakásukat.
A bevezetőben említett esetek ugyan egyedinek nevezhetők, de ahol „kis, személyhez köthető” jogsértés megtörténhet, súlyosabbak, félő, úgyszintén bekövetkezhetnek. Egyelőre a jog félresöprésének látványosabb esetei azok voltak, amikor egy hű pártkatona, egyébként és általában teljesen jelentéktelen figura, útjából eltakarították a jogi, olykor nagyon súlyos törvényi akadályokat, annak okán, hogy elfoglalhassa az általa vágyott vagy mások által rájuk rótt posztot.
Ez esetekben gyakorlatilag szinte mindegy az illető személye, hisz úgysem oszt, s pláne nem szoroz „bársonyszékében”. Díszletnek szánják, bárhogy szépítsük. Ugyanakkor az egyszerű állampolgárt nagyon is nyugtalanítják, hogy ennyit érnek az államélet írott, törvénnyé, rendeletté emelt szabályai. Hisz, olykor, ha valakiknek ez az érdekük, úgy tekintenek az érvényben lévő törvényekre, mintha nem is léteznének.
A napokban egy fiatal szőke, akár szimpatikusnak mondható hölgy került az érdeklődés középpontjába. Több szempontból. Az államtitkár-helyettes jelölt ugyanis nem végezte el azt a felsőfokú iskolát, amely posztjához törvényileg szükségeltetik. Nos, erre nem az volt a megoldás, hogy kerestek egy másik jelöltet pár ezer szóba jöhető szőke lány között. Egy olyat, aki megfelel minden élő és érvényes jogi kritériumnak. Ehelyett módosítják a személye kedvéért a korábbi törvényt, s így immár az eddig megkövetelt diploma nélkül kinevezhető lesz, betöltheti a neki adott posztját.
Nyilván sokakban felmerült a kérdés, hogy milyen pótolhatatlan és helyettesíthetetlen államférfiúi erényekkel rendelkezik Rácz Zsófia. Olyanokkal, amelyekkel rászolgált arra, hogy a fenti jeles személyiségekhez hasonlóan, a kedvéért szintén félrerúgják a korábbi szabályozást. Mondhatnánk, az idő majd választ ad kérdésünkre, de félek, hogy ez a válasz már előre borítékolható.
Eddigi megnyilvánulásai legalábbis arra mutatnak, hogy a világ megváltása nemigen várható tőle. S valószínűleg a rábukkanó patrónus államtitkár asszonya ugyancsak bőven megelégszik azzal, hogy Zsófia jókor bólogat majd leendő posztján a párt szavára. S ebbéli tevékenységében egészen bizonyosan a „bevándorláspárti, sorosista” ENSZ-nél korábban szerzett „ifjúsági küldötti” (az Átlátszó megnevezése) ismeretei sem fogják akadályozni.
T. Szűcs József jegyzetsorozata itt olvasható: MÁSIK FŐVÁROS.