Az elemzők csatatérkörzetnek nevezik azt az egyéni választókerületet, ahol közel ugyanannyi esélye van nyerni a kormánypártnak, mint az ellenzéknek. Több számítás is ilyennek írja le a Hajdú-Bihar megyei 1. számú választókerületet, amelynek jelenlegi képviselője Kósa Lajos. „Itt ugyan nincs semmiféle csata, tér se lenne hozzá” – legyintenek azok a cívisek, akik felnőttként megélték az utóbbi három évtized történéseit ebben a városban.
Ezt a választókerületet már nem Kósa nyeri meg a Fidesznek, hanem a Fidesz Kósának – Jelen
Kósa Lajos egy veterán. Mondhatnánk, hogy a magyar demokrácia veteránja, ha ez nem hangozna egészen röhejesen vele kapcsolatban – olvasható a Jelen hetilap friss számában. (A cikk – amiből az alábbi médiaszemlénkben részleteket közlünk – írója Porcsin Zsolt, a Debreciner főszerkesztője.)
![Jelen](https://debreciner.hu/app/uploads/2024/03/32066_jelen.jpg)
jelen.media
Bár egész politikusi pályafutását végigkísérték kisebb, nagyobb és még nagyobb balhék és gyanúk – ingatlangyarapodásai, családtagjainak cégtulajdonszerzései, a görögökéhez hasonlatos magyar államcsőd lehetőségének meglebegtetésével a forint bedöntésétől a kormány Pegasus-érintettségének kikotyogásáig való súlyos elszólásai, a mesés csengeri örökség körüli sáfárkodásának mai napig tisztázatlan körülményei, a napokban ismét témává vált egyetemi diplomájának hiánya, no meg a videómegosztók sikerlistáit vezető mókásnak tetsző verbális kalandozásai –, a karrierje ezek ellenére töretlen, Orbán Viktor soha nem engedte el a kezét.
Volt a pártjának parlamenti frakcióvezetője, tárcanélküli miniszter, mindenféle szervezetek és szövetségek elnöke ma is, igen régóta az egyik országos alelnöke a Fidesznek. A maga nemében példátlan, sőt szédületes ívelés. És – olybá tűnik – még nincs vége.
Igaz, kevesebb mint egy éve elterjedt Debrecenben a pletyka, hogy Orbán a 2022-es országgyűlési voksoláson már nem indítja Kósát egyéni választókerületben, mert félő, hogy nem fog győzni. Ezt az esetleges fejleményt azzal indokolták a jól értesültek, hogy a legutóbbi, a 2018-as választáson a szavazatoknak csak 47,36 százalékát, tehát a felénél kevesebbet kapta Kósa Lajos, s ezzel az ő eredménye volt a leggyengébb a hat hajdú-bihari fideszes képviselőjelölt közül.
A pletykák terjesztői azt is tudni vélték, hogy Kósa helyett egy fiatalabb, igen agilis, helyi fideszes körökben népszerű nő indulna: az 1981-es születésű Széles Diána, aki jelenleg a négy debreceni alpolgármester egyike, korábban a párt önkormányzati frakcióvezetője volt, pártpályafutása pedig azzal kezdődött, hogy 2005-től Kósa Lajos politikai munkatársaként dolgozott. Széles Diána lehetséges képviselőjelöltsége és további politikai karrierjének emelkedése melletti érvként emlegették azt is, hogy baráti viszonyt ápol Varga Judit igazságügyi miniszterrel, aki Orbán Viktor nagy kedvence, a miniszterelnök meg amúgy is belekezdett munkatársi körének „nőiesítésébe”.
Tavaly őszre azonban alábbhagytak a Széles Diánával kapcsolatos találgatások, aminek több okát is adták: a Völner-ügy miatt meggyengült Varga Judit befolyása, illetve a debreceni ellenzéki előválasztási fejlemények nem oly’ vészterhesek Kósára nézvést, mint előzetesen tartottak tőle. S el ne feledjük: Széles Diána állítólag úgy nyilatkozott, hogy a Parlament számára kevéssé vonzó, inkább látja tevékeny politikusi jövőjét Debrecen élén.
(…)
Abban a városban, ahol ez a „csatatérkörzet” található, huszonnegyedik éve van folyamatosan hatalmon a Fidesz, dupla annyi ideje, mint az országban. Alaposan berendezkedett, elfoglalt minden pozíciót, uralja a nyilvánosság szinte egészét, lekötelezettjévé tette a gazdasági élet szereplőit, minden eredményt a maga sikereként kommunikál, nem vesz tudomást a kudarcokról, nem keveredik disputába a lakossággal, a tőle eltérő véleményeket megfogalmazókat a város ellenségeként bélyegzi meg. A két és fél évtizede tartó folyamatos erősödése együtt járt a helyi oppozíció megállíthatatlan gyengülésével. Ellenzékiként tevékenykedni itt nem a demokrácia természete szerinti cselekvési lehetőség, hanem egzisztenciális kockázat, garantált perspektívátlanság. Az ellenzéki pártok környékéről is eltűntek a város jelesebb értelmiségijei, fiatalok pedig nem is közelítenek hozzájuk. Nem is csoda. Aki kételkedik, aki bármiben is változást próbál kezdeményezni, arra rámondják, hogy akadálya a város további fejlődésének. Jobb a nyugalom, a béke, a csend, az eléldegélés…
Csatatér? És hol vannak az egymásnak feszülő hadak?
A teljes írás a Jelen honlapján olvasható, illetve a hetilap friss száma kapható az újságárusoknál.